Віра як феномен культури: філософський аналіз - Пацев, Артем Віталійович (Вісник гуманітарних наук, 2025)
Актуальність дослідження викликана сучасними суспільними реаліями, які визначають розвиток віри як феномену культури. З точки зору суспільної політики віра є важливим фактором і чинником ідеологічних та світоглядних переконань – суспільних та індивідуальних. І, якщо для держав з теократичною формою політичної влади питання віри громадян є ключовим та традиційним, то у демократичних цивілізованих країнах віра є предметом дискусій політичного характеру, що інколи можуть призводити до політичних та соціальних потрясінь. А у державах, де панує політичний диктат і терор (на кшталт ерефії та її сателітів), сфера віри є інструментом ідеологічного впливу, засобом вияву опозиційних настроїв, навіть переконань. В Україні віра стабільно обіймає місце залучення громадян до високих цінностей та духовно-світоглядних орієнтирів. В умовах фронту діяльність військових капеланів має важливий ідеологічний та духовно-практичний характер. З точки зору культури, віра в сучасному суспільстві виконує багато функцій – від світоглядних, соціокультурних до освітніх та соціально практичних. Основною проблемою в цьому контексті є співвідношення віри із сучасними трендами в сфері сучасної культури та науки: дискурс у галузі сцієнтизму та антисцієнтизму, еволюціонізму та креаціонізму; відношення віри та релігійного світогляду до сучасних форм мистецтва та літератури; віра як сфера дозвілля та рекреації – від релігійного туризму та паломництва до проведення вільного від основної діяльності часу. У ХХ столітті релігійний погляд на віру як феномен суспільної культури вступив в певну конфронтацію з іншими формами його осмислення – нерелігійними, зокрема, із науковим світоглядом. Особливо гаряча дискусія розгорнулася на теренах філософії, філософії релігії, релігієзнавства та філософії науки, теології та теософії. У час панування постмодерну у західній філософії ця дискусія прийняла форму методологічного дискурсу з приводу сучасного тлумачення віри. А у час метамодерну проблема співвідношення релігійної віри та суспільної культури набула як загальнолюдського, так і регіонально-локального характеру. Метою дослідження є оцінка віри, розглянутої в ракурсі її співвідношення із суспільною культурою та філософськими поглядами на неї. Методологія дослідження базована на як на загально логічних та загальнонаукових принципах і методах, так і на принципах, підходах та методах, які є притаманними філософії релігії, релігієзнавству, культурології, соціології культури і релігії, соціокультурної антропології, антропології релігії тощо. Результати дослідження. Результати дослідження формулюються у наступних положеннях: Релігійна віра є сучасним предметом багатьох галузей гуманітаристики: історії, історії релігії, історії культури, філософії (онтологія, гносеологія, соціальна філософія, філософія релігії, філософія культури, аксіологія, естетика, етика та етикет, філософська антропологія), теософії та теології, соціології культури, релігії, освіти, науки, мистецтва, психології, зокрема, психології релігії. Релігійна віра абсолютним чином співвідноситься із розвитком філософії – західної та східної; культури, її розвитком; наукою і сучасною сферою знання; із освітою, мистецтво та літературою. Релігійна віра певним чином обговорюється в історії філософії та в історії філософських концепцій, які осмислюють її феномен відповідно до розвитку людської історії та суспільної культури. Релігійна віра має надважливий уплив на ідеологічну та світоглядно-духовну суспільно-соціальну сферу. Висновки. Віра є важливим предметом дослідження в історії філософії (в усіх її сферах), у культурології, у соціальній та культурній антропології, у сучасних теософії та теології. Феномен віри розглядається з позиції історії культури та філософії; з точки зору ґенези та розвитку філософських доктрин та концепцій. Сучасне розуміння віри та її співвідношення із культурою осмислюється з точки зору сучасних реалій суспільного розвитку – геополітичних, культурних та світоглядно-духовних. Для України це дослідження має перспективний характер в сенсі розуміння віри як феномену культури в реаліях війни, забезпечення психологічного здоров`я населення України, значення релігійної віри як важливого фактору і чинника формування духовного підґрунтя особи сучасного українського громадянина.