До питання про форми специфікації свідомості у філософії - Чаус, Андрій Денисович (Вісник гуманітарних наук, 2026)
У статті здійснено філософську концептуалізацію форм специфікації свідомості в контексті взаємодії її суб’єктивного, когнітивного та соціокультурного вимірів. Мета дослідження полягає у теоретичному обґрунтуванні свідомості як багаторівневого феномена та визначенні основних форм її прояву у сучасному філософському дискурсі, а також у виявленні можливостей інтеграції різних підходів до її осмислення. Методи дослідження ґрунтуються на системно-структурному, порівняльному та міждисциплінарному аналізі філософських концепцій свідомості. Застосовано методи концептуального узагальнення, аналізу та синтезу, що дозволили виявити обмеження окремих теоретичних підходів і обґрунтувати необхідність їх інтеграції. Окремо використано компаративний аналіз феноменологічної, аналітичної, когнітивної та соціально-філософської традицій. Результати дослідження показали, що сучасні філософські підходи до свідомості мають фрагментарний характер і зосереджуються на окремих її аспектах: феноменологія – на суб’єктивному досвіді, аналітична філософія – на когнітивно-нейронних механізмах, когнітивна наука – на інформаційній обробці, а соціально-філософські концепції – на дискурсивній та культурній зумовленості. Встановлено, що жоден із підходів не забезпечує цілісного пояснення форм специфікації свідомості. Виявлено основні механізми взаємодії між індивідуальною та колективною свідомістю, серед яких комунікація, інтеріоризація, екстеріоризація, соціальна ідентифікація, символічна медіація та нормативна регуляція. Обґрунтовано, що свідомість функціонує як динамічна система, у якій взаємодіють суб’єктивний, когнітивний та соціокультурний рівні. Висновки полягають у тому, що доцільною є інтеграція існуючих підходів у багаторівневу модель свідомості, яка дозволяє подолати їхню однобічність. Запропоновано розглядати форми специфікації свідомості як способи організації досвіду на різних рівнях її функціонування. Такий підхід створює підґрунтя для подальших міждисциплінарних досліджень свідомості та поглиблює розуміння її структури в умовах сучасного соціокультурного розвитку.