Наукова спадщина В.Г. Чайлда в етнології та Історії первісного суспільства - Єльников, Михайло Васильович (Вісник гуманітарних наук, 2025)
У статті розглядається питання переосмислення наукового спадку Вірі Гордона Чайлда через належність / неналежність ідей і концепцій дослідника до “морганівських і марксистських” теорій еволюції. Метою статті є переосмислення наукового спадку В.Г. Чайлда радянськими, російськими, британськими і американськими дослідниками. Робиться наголос на трансформацію сприймання основних концепцій британського науковця через приналежність до “марксистських, морганівських і марровських” ідей. Актуальність дослідження зумовлена відсутністю вітчизняних досліджень із цієї тематики. У роботі застосовується ретроспективний метод і метод порівнянь. Рецепція сприймання висновків та узагальнень британського праісторика змінювалася у залежності відношення до матеріалістичних ідей в періоди “холодної війни” і краху соціалістичної системи. Порівняння дає змогу встановити подібність і розходження у сприйманні гіпотез і узагальнень В.Г. Чайлда дослідниками різних шкіл протягом означеного періоду. Закордонні історики вважали його соціалістом, який “інтерпретував археологічні дані з точки зору діалектичного матеріалізму”. Як західні, так і радянські вчені критикували його стадіальний розвиток, вказуючи на терміни “неолітична і міська революції” як на невдалі або такі, що підходять лише для Близького Сходу. Радянські читачі вперше познайомилися з творами Г. Чайлда в 1949 р., тому і сьогодні вважається, що термін “неолітична революція” з’явився саме в цьому році, хоча насправді це поняття було обґрунтовано у 1934 р. Визначено, що у 80-х рр. XX ст. нові радіовуглецеві методи датування предметів первісної історії виявились не універсальними, тож серед праісториків у країнах Заходу з’явився цілий напрям – “давайте краще знати Чайлда”. На теренах колишнього Радянському Союзу новий інтерес до концепцій В.Г. Чайлда проявився лише після 1991 р. серед російських дослідників. Основні ідеї британського вченого, хоч і сприймалися частково, не викликали сплеску подальшого дослідження його наукового доробку. Навпаки, серед американських, а особливо британських істориків на початку XXI ст. зріс інтерес до моделей соціальної та економічної еволюції, теоретичні питання яких якраз і розглядалися за життя британським праісториком В.Г. Чайлдом.