Епістемічна стійкість особистості до дезінформації в умовах цифрового суспільства постправди - Волошина, Наталія Миколаївна; Гангал, Артур Васильович; Санакуєв, Микола Георгійович (Вісник гуманітарних наук, 2026)
Умови цифрового суспільства постправди актуалізують проблему зниження здатності особистості до критичного осмислення інформації, що зумовлено інтенсифікацією дезінформаційних потоків, алгоритмізацією інформаційного середовища і зростанням впливу емоційно забарвлених наративів. За таких умов особливого значення набуває епістемічна стійкість як інтегративна характеристика, що забезпечує здатність індивіда критично оцінювати достовірність інформаційних повідомлень в умовах інформаційної невизначеності. Метою статті є теоретичне обґрунтування сутності епістемічної стійкості особистості до дезінформації та розроблення концептуальної моделі її структури, чинників впливу і процесу формування в умовах цифрового суспільства постправди. Методи дослідження включають аналіз і синтез наукових підходів, систематизацію теоретичних положень, структурно-функціональне моделювання та концептуальне узагальнення. У результаті дослідження виокремлено і систематизовано структурні компоненти епістемічної стійкості (когнітивний, емоційно-регулятивний, поведінковий, ціннісно-смисловий), що дозволило представити її як інтегративну систему взаємопов’язаних характеристик. Ідентифіковано та класифіковано чинники, що визначають її формування, зокрема когнітивні, психологічні, соціальні, технологічні та освітні, які можуть виконувати як дестабілізаційну, так і стабілізаційну функцію. Розроблено процесуальну модель протидії дезінформації, що відображає послідовність етапів епістемічної фільтрації інформації – від первинного сприйняття до формування стійкої когнітивної позиції. Висновки. Отримані результати дозволяють розглядати епістемічну стійкість як динамічну багаторівневу характеристику, що формується в процесі взаємодії особистості з інформаційним середовищем та забезпечує здатність до критичного відбору й інтерпретації інформації. Практичне значення дослідження полягає в можливості використання запропонованої моделі як теоретичного підґрунтя для розроблення освітніх і когнітивних стратегій, спрямованих на підвищення медіаграмотності та розвиток критичного мислення.