До історіографії німецької окупації України 1941–1944 років: Олександр Далін «Німецьке правління в Росії, 1941–1945: дослідження окупаційної політики» – видання друге перероблене (1981) - Левченко, Юрій Іванович (Вісник гуманітарних наук, 2026)
Сучасна українська історична наука дистанціюється від радянської спадщини справедливо вважаючи, що написані у той період праці є політично ідеологізованими та застарілими. Однак, разом із ними застарілими вважають й наукові праці зарубіжних істориків написані у 50–80-х рр. ХХ ст. попри те, що вони: написані поза межами впливу радянської ідеології; створені на основі недоступних або ідеологічно заборонених у СРСР наукових праць та документів; підіймали заборонені та незручні для радянської влади проблеми німецької окупації. Метою статті є актуальний науковий аналіз праці американського історика, політолога і радянознавця Олександра Далліна «Німецьке правління в Росії, 1941–1945» для ширшого залучення в сучасних наукових досліджень німецького режиму окупації в Україні 1941–1944 років. Вперше здійснюється її україномовний тематичний огляд, анлізуються історичні дані щодо України та розкривається маловідомий фактаж німецької окупації 1941–1944 років. Методологія ґрунтується на принципах науковості (перевірка при відборі до статті актуальних і маловідомих фактів, подій, закономірностей та причинно-наслідкових зав’язків німецької окупаційної політики щодо України, відповідних сучасній україноцентричній історичній науці), історизму (врахування при відборі історичного фактажу часу написання праці та ґрунтовності документальної бази розкриття окремих тем (політики щодо військовополонених, остарбайтерів, сільського господарства, промисловості, економіки)), об’єктивності (неупереджене представлення історичних тверджень та висновків О. Далліна, щодо німецької східної політики та окремих аспектів окупації України). Наскрізне використання отримали методи історіографічного аналізу та синтезу, які дозволили виокремити й згрупувати окремі факти й теми німецької окупації України в єдину мозаїку, яка надає ширше розуміння вказаного періоду. Результати дослідження показали, що основною темою вищевказаної праці є політична війна – військове і політичне залучення «звільнених» народів окупованих територій у війні проти СРСР. Також, О. Даллін розглядає німецьку східну політику на окупованих територіях, як наслідок боротьби восьми нацистських політичних центрів: вермахту, Східного міністерства, СС, Управління Чотирирічного плану, Міністерства пропаганди, Міністерства закордонних справ та Партійної канцелярії НСДАП за контроль над сферами впливу на Сході. У висновках вкаується, що представлений О. Далінним історичний фактаж щодо німецької окупаційної політики в Україні розкритий об’єктивно, і не встратив своєї актуальності досі. Серед розглянутих автором тем і проблем окупації України найбільш детально розкрито: 1) плани вищого нацистського керівництва щодо майбутнього України; 2) вплив спроби відновлення ОУН (Б) Української держави у червні 1941 р. на зміну офіційної німецької політики щодо України; 3) боротьба основних нацистських організацій за контроль над сферами впливу в Україні; 4) утворення органів німецької військової та цивільної адміністрації на території України (військова адміністрація Групи армій «Південь»; Райхскомісаріат Україна; дистрикт Галичина; 5) конфлікт Е. Коха та А. Розенберга щодо методів управління Райхскомісаріатом Україна; 6) особливе місце півострова Крим в німецьких планах; 7) унікальність Генерального округу «Таврія» у структурі та управлінні Райхскомісаріату Україна; 8) спроба Г. Гіммлером розпочати колонізацію в Україні шляхом створення німецьких поселень; 9) місце України у нацистських економічних планах; 10) перешкоджання Е. Коха провадженню німецьких аграрних реформ; 11) спроба німців відновити Донецький басейн та важку промисловість сходу України в 1942–1943 рр.; 12) звільнення українців з полону в перші місяці війни; 13) становище української культури в умовах німецької окупації (питання медицини, освіти, науки, української мови й традиційної культури); 14) відновлення українських церков та релігійного життя на окупованих територіях; 15) розуміння німецьких офіцерів та цивільних чиновників, які здійснювали контроль й керівництво українськими територіями, негативного впливу офіційної колоніальної політики на ставлення українців до німецької влади; 16) створення СС дивізії «Галичина».