Громадсько-політична діяльність Степана Фенцика в роки угорської окупації Закарпаття (1938-1944) - Крупчинський, Андрій Іванович (Вісник гуманітарних наук, 2025)
Стаття присвячена діяльності одного із найсуперечливіших політиків Закарпаття першої половини ХХ століття Степана Фенцика. Русофіл, фашист, політик, священик, композитор, журналіст – це не повний перелік активностей цієї одіозної фігури в історії Закарпаття. Проте головною метою статті є висвітлити його політичні та ідеологічні трансформації та напрямки діяльності в період угорської окупації 1938-1944 років. Зокрема, розглядається його колабораціоністська діяльність, як депутата чехословацького парламенту на користь Угорщини в кінці 1930-х років. Також у статті аналізується сфери інтересів політика, як депутата угорського парламенту, його національно-культурні орієнтири та місце в політичному житті краю. Окремо розглянуто чергову спробу, як греко-католицького священика, зайняти провідне місце у духовному житті краю. Важлива складова дослідження присвячена його профашистським та антисемітським поглядам та їх розвитку у досліджуваний період. Попри багатогранність інтересів та напрямків діяльності Степана Фенцика констатується переважно невдачі у більшості їх реалізації. Його намагання здобути автономію для регіону, зробити край центром профашистського русофільського (антирадянського) руху в Центральній Європі та зайняти посаду єпископа Мукачівської греко-католицької єпархії зазнали фіаско, а сам політик фактично став інструментом реалізації проугорських інтересів в регіоні. Водночас, попри позірну лояльність політика до Угорщини, констатується негативне ставлення до постаті Степана Фенцика з боку влади, а його діяльність зазнавала обмежень і трактувалася, як небезпечна та шкідлива для інтересів угорської держави в регіоні. Під кінець війни Степан Фенцик знову намагався залучитися підтримкою нової радянської влади, проте попри ці намагання був арештований і звинувачений у антирадянській та антинародній діяльності та за рішенням Закарпатського обласного суду був старчений у 1946 році.