Питання узгодження категорійного апарату поняття джерела права - Сергієнко, Олександр Васильович (Вісник гуманітарних наук, 2025)
У статті здійснено аналіз категорії джерела права у філософському та правовому вимірах, що дало змогу систематизувати її зміст, виявити взаємозв’язки між складовими та визначити напрями узгодження понятійного апарату у сучасному науковому дискурсі. Актуальність дослідження зумовлена потребою комплексного вивчення джерела права як філософської категорії, що забезпечує узгодженість і точність наукової термінології, а також сприяє інтеграції філософських і правових підходів у правознавчих дослідженнях та освітній практиці. Мета роботи полягає у з’ясуванні філософського та правового змісту категорії джерела права, уточненні її структурних елементів, окресленні логічної побудови категорії та формуванні комплексного підходу до її аналізу. Для досягнення поставленої мети використано методи порівняльного аналізу, аналізу й синтезу, структуризації, моделювання та екстраполяції. Дослідження поняття джерела права здійснювалося крізь призму категорій формальної логіки, мовознавчого апарату української мови та концепцій античної грецької філософської школи. Було проведено зіставлення значень категорії та її складових, досліджено характер їх взаємозв’язків, а також виявлено вплив варіативності окремих елементів на загальне змістове наповнення категорії. Отримані результати підтвердили, що джерело права можна розглядати як логічну структуру свідомості, що відкриває можливість уточнення його філософського та правового трактування. Запропоновано застосування мовознавчого аналізу категорії джерела права на основі категорії праворозуміння, що забезпечує систематизацію значень її складових і розкриває глибинний зміст категорії. Доведено, що міждисциплінарний підхід сприяє більш глибокому розумінню проблематики та відкриває нові перспективи розвитку філософії права. У висновках підкреслено, що результати дослідження мають практичну значущість для уточнення понятійного апарату у філософії та правознавстві, підвищення якості наукових і освітніх розробок, формування послідовної системи класифікації джерел права та інтеграції філософських і правових аспектів у професійну діяльність правників.